www.SweSUB.nu
Så här ligger det till:
Hittar du inte dumskallen inom en halvtimme vid bordet...
... så är det du.
ROUNDERS - SISTA SPELET
Här vet folk det: Att spela är också ett jobb.
Inga chansningar, bara slit.
Det räcker att vinna en gång i timmen.
Dra in pengar när man kan, skydda dem annars. Inte ge bort nåt.
Så betalade jag för hälften av mina juridikstudier. Med slit.
Jag lärde mig att vinna lite i taget. Men till slut har jag lärt mig detta:
Är man för försiktig blir hela livet bara slit.
Det här är Teddy KGB:s ställe.
- 500? - Det står inte i Gula sidorna.
Nej, inte i kväll.
Inte? Utan?
Får jag tre travar high society.
Trettio tusen.
Räkna.
- Stämmer. - Så du ska satsa stort.
- Bra. Kaka? - Nej tack.
KGB ser inte märkvärdig ut, men han känner ryska maffians ledare.
Han är den ende man inte vill reta.
Men vill man satsa högt är det stans enda ställe.
De ser mig som en småspelare, men inte så länge till.
Joey Knish är en legend.
Han har levt på att spela kort sen han var 19 år.
- Vaktar du dem åt nån? - Ja, jag vaktar dem åt dig.
Det hoppas jag. För du tänker väl inte spela med alltihop?
Han är så nära en vän man har här. Men nu vill jag inte träffa honom.
Tampas inte med de här grabbarna. De tröskar dig och tar rubbet.
- Du säger det, ja. - Det finns lättare ställen i Queens.
Jag vet vad jag gör.
Du tänker försöka, eller hur?
Höja insatsen och åka till Las Vegas. Visst har jag rätt?
- Jag klarar spelet. - Kanske det går att klara.
Du klarar ju 10-20 på Chesterfield och high-Iow på 79th Street också.
Okej...
Jag förstår.
Jag ska kämpa vidare.
Spelet är no-limit Texas hold'em, minsta inköp 25000 dollar.
Så högt spelas nästan enbart på kasinon.
Insatserna drar till sig rika flundror, och de drar sen till sig hajar.
No-limit Texas hold'em är pokerns Cadillac.
Varje spelare får två mörka kort.
Sen läggs fem öppna kort i mitten.
Dem får alla använda för att få bäst hand med fem kort.
Man spelar mot människan, inte korten.
Satsar åtta.
Inget annat spel slår om lika fort från giv till giv.
En lysande spelare kan få en bra hand knäckt och förlora förståndet.
Det är därför VM avgörs i no-limit hold'em.
Det finns proffs som aldrig spelar no-limit. De pallar inte.
Andra, som Doyle Brunson, anser att det är det enda rena spelet.
Som Papa Wallenda sa: "Jag lever på linan. Resten är bara väntan."
Ute.
Jag måste höja.
- Jag höjer 500. - Jag lägger mig.
En positionshöjning. Jag synar.
- Här är spelets skönhet. - Varsågod.
Floppen gav mig två par. Jag vill hålla honom kvar.
Mot nån annan skulle jag gillra en fälla, knappt satsa alls.
Men KGB är för smart. Jag måste låtsas försöka köpa potten.
2000. Han sätter emot, och jag får betalt.
RÖR EJ
Synar.
Jag antar att Teddy är på väg mot flush.
Bränn och lägg.
Där är mitt vinstkort- hjärternian. Jag har kåk.
- Du först. - Check.
Nu hoppas jag på spader åt Teddy.
Då satsar han högt och förlorar mot mina nior och ess.
Jag satsar...
...satsar...
...15000.
Vänta.
Han ska tro att jag funderar på det. Men jag tänker bara på Las Vegas.
Dina 15, och så har jag 33 till.
Jag satsar alltihop. Du har inga spader.
Du har rätt. Jag har inga spader.
Jag vet det redan innan korten vänds.
Kåk med ess, Mike.
Res dig.
- Vill du ha? - Nej tack.
Jag har ingenting kvar, Knish.
Jag har förlorat pengarna till terminsavgiften.
Det händer alla då och då.
Du är snart tillbaka igen.
Jag är färdig. Jag lägger av.
Det säger alla först.
Jag kan backa dig. Det vanliga sättet - 50 procent av det du vinner.
Förlorar du så bjuder jag.
Jag skulle bara sumpa dem.
- Har du kvar budbilen? - Visst. Kom.
NIO MÅNADER SENARE
Man hör inget om dem som tar sin chans och missar. Så här går det:
De får ta skitjobb på nattskift och grubblar över vad som gick snett.
Jag hade en inre bild:
Jag satt vid det stora bordet med Doyle och Amarillo Slim.
Spelade VM i poker.
Jag lät den synen förblinda mig mot KGB.
Nu är västra New York min gräns.
På den budrunda som Knish ger spelare som glömmer huvudregeln.
Att alltid ha en utväg.
Får jag fråga - juridiskt sett, kan Steinbrenner flytta Yankees?
- Har han nån jävla rätt till det? - Hur ska jag veta det?
- Har du inte läst det än? - Nej, Steinbrenner är tredje året.
Ha det bra.
Domarspelet. Jag hade hört om det långt innan jag började plugga.
En grupp domare, åklagare och professorer.
De har pengar, och när jag spelade hade jag velat ha dem i skuld.
Men ingen kan ta sig in längre. En spelare, Crispy Linetta, deltog.
När de märkte att han var proffs kunde han knappt gå över gatan.
Hans stamklubb fick stänga. Den hade öppnat 1907.
- Har du nåt åt mig? - Ja.
Lägg det på skrivbordet bara.
- Betalar han dig för nattarbetet? - Kunskap är min belöning.
Det är den inte värd. Bli jockey och gör nåt nyttigt.
- Är han inte för lång för det, Gene? - Lägg av nu. - Det är din tur.
Michael leder sin grupp i rättsövningen.
Och han ska väl vara påläst för att praktisera hos nån av er?
Tycker du så illa om honom att han ska bli statstjänsteman?
Håll dig i privata sektorn. I Nassau har de våra marker som underlägg.
Bland dessa stora jurister finns ingen riktig kortspelare.
- Jag synar. - Synar.
Höjer. - Professorn höjer.
- Mike... Jag skulle ha synat. - Nej, ni klarar det.
- Din tur. - Ja, jag synar.
Jag kanske förstör min karriär innan den ens har börjat.
Men jag kan inte låta bli.
Jag är med.
Sista chansen...
Treor, check.
- Check, komikerna. - Check.
- Check... oslovakien. - Vad är gränsen?
20 dollar.
Okej... Här är 20.
Du har sett halva given. Hur vågar du satsa?
Är det klokt, Abe? Han spelar med dina pengar.
Det är klokt. Vi vet vad vi har och vad ni har.
- Så fan heller att ni vet! - En praktikplats på att jag vet.
Jag slår inte vad om jobb. Men du står överst på listan om du har rätt.
Okej...
Ni ville ha den tredje trean, men den lade professor Green så nu låtsas ni.
Åklagarens två par håller inte.
Domare Kaplan försökte få ruterflush och mr Eisen hoppas på sina damer.
Dekanus satsar som sagt 20 dollar.
- Det var som helvete! - Verkligen.
- Vad hade du, Abe? - Bara en trasig stege.
- Det räckte för att vinna. - Ditt första uppdrag: Sätt dig här.
- Jag kan inte. Jag spelar inte kort. - Lägg av!
Vi ses i morgon.
Vem ger? - Jag gillar grabben, Abe.
- Bra grabb. - Smart grabb.
Det är svårt att lämna det partiet. En inbjudan att ligga hos lammen.
Men jag har slutat.
Jag kan alltid hitta partier. Lätta, svåra, ärliga, oärliga...
Jag kan svänga bilen och vara vid Taj på två timmar.
Men jag har lovat.
Jag är bara student nu.
- Hallå? - Hej.
- Hur har det gått? - Fint.
Jag är så less på den där rundan.
Det är bara ett par terminer kvar.
Jag måste iväg. Jag är jättesen.
Stanna. Jag skyndar mig, så känns det knappt.
Det stämmer inte, det vet vi ju. Dessutom borde du sova lite.
- Nätterna tar kål på mig. - Så var det inte förr.
Det var annorlunda - inköp vid åtta, sen var det morgon.
- Men jag kan ha fått sommarjobb. - Hur då?
Efter biblioteket imponerade jag på domare Marinacci.
Jag kanske kan få en praktikplats.
Berätta mer.
De spelade kort, och...
Lyssna bara. De spelade kort, och jag förstod vad han hade.
Så du var ute och spelade kort med en domare?
Nej, inte jag. De spelade.
Jag stal bara lite uppmärksamhet. Om jag sköter mig kan jag få jobbet.
Vad blir det för sorts jobb, Mike? Att skriva ett utlåtande om poker?
Jag skulle ju använda mig av poker i rätten.
Ja, men du vet nog att jag menade att du skulle använda huvudet.
Att räkna ut odds fort, att känna av folk.
Inte att du skulle bluffa till dig ett jobb.
Bluffa? Jag knöt kontakter.
"Knöt kontakter"...? Försöker du bluffa mig nu?
Jag tror inte att du fattar. Du blir som en gammal skolidrottsstjärna.
Du vet - toppjobb hos åklagaren, bara de spelar med i juristlaget.
Det är sant. Om du tar dig in så där så ser de dig alltid som en fifflare.
Jag spelade ju inte ens.
Vi ses.
- Kan jag ta jeepen i morgon? - Visst. Vart ska du?
- Worm blir fri. Tänkte möta honom. - I morgon. Strålande.
- Jag har lovat att komma. - Att du känner folk som heter Worm.
Han är som min bror.
Jag spelade ju inte ens.
Jag träffade Worm på en privatskola i New Jersey.
Vi var de enda utan förmögenhet.
Pappas kontor låg där. "Fastighets- skötare"stod det på dörren.
Var det ditt starka kort, eller?
- Ditt svin! - Ni ger mig inget val!
Det är din fjärde spaderhora.
Nej, nej... Dowling hade den förut.
- Sen fick jag svarta Maria. - Men han tog ju hem den given.
Så det hjälpte dig.
- Okej, ni har rätt. - Du drar inte med våra cigg.
Jag röker dem inte. Vill ni ha så får ni byta eller vinna tillbaka.
Murphy! Vad sitter du där för? Du är färdigbehandlad. Kom nu.
Färdigbehandlad? Den jäveln ska ut!
Var lite hygglig. Du kan ju köpa mer cigg sen.
- Vad snackar du om? Jag vann dem. - Du röker inte ens, Worm.
Ni är så jävla barnsliga. Vill ni nu dö av cancer borde ni lära er spela.
Strö inte salt i såren. Det kan straffa sig.
Vet du - inte i det här livet. Ha det så trevligt.
Murphy.
Worms pappa skötte trädgården om han inte var full. Då tog vi det.
Det var inte allt. Worm körde nåt varenda dag med aristokraterna.
Sålde små påsar med oregano, nunchakus, Chinatown-smällare.
- Var är resten? - Höll oss med lunchpengar.
Tills vi ville ha mer än växel och åkte fast.
Vi fick basketlaget att lägga sig i en match.
En av spelarna erkände och berättade om Worm.
Skolrådet erbjöd honom ett avtal:
"Säg vem mer det var, så är vi milda. "
Worm sa inte ett skit och blev relegerad.
Jag gick kvar och tog examen.
Få skulle vara så lojala.
Mike McD - jag visste det. Du sviker aldrig.
- Jag hade kunnat hälsa på. - Du fick inte se mig där inne.
- Roligt att se dig. Du ser bra ut. - Du också.
- Har du blivit förhärdad? - Det var lätt som en plätt.
- Vilket åk! Du har verkligen frodats. - Jag har lånat den.
Skit samma. Sätt dig i den och kör mig långt härifrån.
Det finns två system: Kontanter och byte.
Jag fick ha tre spel på gång - med de vita, de svarta och vakterna.
Jag måste vinna kontanter av de vita-
- och förlora till vakterna för gentjänster.
Men jag fick vinna cigg av de svarta för att byta och upprätthålla min stil.
- Utan att få stryk. - Hade du en kompanjon?
- Nej, vem kan jag lita på där? - Vad är det? Hitåt...
Gillar du den? Visst är det snyggt? Ett ess i rockärmen.
Vänta tills du får se mina drag. Jag är imponerande.
Helt förbluffande. Har du jobbat? Är du i form?
- Nej, jag har lagt av. - Får du dåliga kort?
Nej, jag har slutat.
- Du skojar! - Nej, jag...
- Jag sumpade rubbet. - Mike McD förlorade?
Det blev blodigt hos KGB.
Du lät den galne ryssen tömma dina fickor?
Jag ville inte säga nåt medan du satt inne.
Så du pluggar bara nu? Hur tjänar du pengar?
- Jag kör Knishs budbil. - Nej, sluta!
- Mike, vi måste få igång dig igen... - Nej, jag har lagt av. Det har jag.
Det har du... Jag vet ett perfekt parti.
Självplock, utanför stan, rena lekstugan.
- Jag kan skjutsa dig. - Okej.
Jag menar det. Jag har lagt av.
Här är det. Så här gör vi...
Jag känner en som heter Barbara. Jag var nära att få sätta på henne.
Hon är värdinna åt alla rika ungar där inne.
Hon presenterade mig som sin spel- galna kusin som vill lära sig poker.
- Det låter starkt. Bra läge. - Det är det. Bara ett problem.
- Jag har en känsla... - Vilken då?
Du vet vilken känsla det är. När bordet är dukat:
- Kniv, gaffel, sås, kryddor... - Men ingen stek.
Exakt. Skönt att du förstår. 500 duger.
- Men herregud, vad lever du på? - Jag lever lätt, som sagt.
- Det är 220, det är en början. - 220? Jag menar... Tack, men...
Det är bara elva bet. Då hinner jag inte bygga upp nåt.
Skippa det. Jag fixar nåt i morgon.
Nej, jag måste komma igång. Jag ligger redan efter.
Du kom ju just ut. Vad är det?
Förutom du är det typ fem killar till som väntar ivrigt på mig.
- Hur mycket är du skyldig? - Tio. Räntan kan jag inte räkna ut.
Jag klarar det här lätt om du och jag jobbar ihop.
Jag hörde dig första gången också, men jag kan inte.
- Jag kan bara inte. Jag har lovat. - Det är klart att jag förstår...
Det går bra. Jag får köra nåt tidigare än annars, men... Tack.
- Bara de bästa. - Absolut. Ses vi i stan i morgon?
Mike... Jävligt kul att se dig.
Detsamma.
I "En pokervinnares bekännelser" står: "Få minns sina stora vinster."
"Men alla minns i detalj karriärens desperata stunder. "
Stämmer på mig. Jag vet inte hur jag fick pengarna-
- men jag vet hur jag förlorade.
Mike... Barbara.
Worm sa att du var sen. Följ med mig.
Jag ska nog bara hålla honom sällskap.
Nej, det går inte. Du är min nya kille som vill ha ett pokergäng.
Jaså? Jag är inte så bra på kort.
Skitsnack. Worm har sagt att det är precis vad du är.
Min andel är 25 procent.
- Jag förstår. - Bra. Kom.
Mina herrar... Det här är min kille Michael.
Var snälla mot honom, så att han har råd att köpa frukost.
- Lycka till, raring. - Ta en stol.
- Nu är det Chicago. - Kan du det?
- Påminn mig. - Stötpoker.
- Högsta spader tar halva potten. - Då är jag väl med...
- Marker. - Tack.
- Satsa, Murph. - Förlåt...
- Jag är med. - Jag höjer till 5.
Worm och jag hittar vår takt som basketproffs.
Alla gamla trick som vi aldrig kör i stan.
Signaler, insatsfällor, till och med Bästa handen.
Jag klarar det lika fort ärligt, men här finns ingen risk.
Vissa kallar Worms knep "omoraliska".
Men Canada Bill Jones sa: "Omoral är att låta idioter behålla pengar. "
Som man lär sig i juridiken: Köparen får se upp.
Kåk. Damer över.
Det sved, Birch.
Worm är skicklig. Kastar, plockar, Overhand Runup, Double Duke...
Oklanderlig teknik. Men omdömet är sämre.
Ibland får jag ge mig så att det inte märks.
Men han kan verkligen spela förlorare.
Flush.
- Jag har kåk. Damer över ess. - Fy fan!
Du kan stoppa upp din jävla kåkstad.
"När pengarna är slut ska man gå."
Så ha det så kul med era jävla hemliga handslag.
Murph! Hälsa på när du vill. Dina pengar duger bra här.
- Vi ses... - Vill ni fortsätta spela?
- Var det den sista? - Ja.
Hur gick det för oss? Härligt! De jävlarna förtjänade det.
- 300 är din andel. - Tack ska ni ha.
- Du var toppen! När gör vi det igen? - Det var en engångsgrej för min del.
- Glöm det. - Om två veckor.
Okej... Tack så mycket.
- Jag var ju tvungen att försöka. - Hej då.
- Hur visste du att jag skulle komma? - Enkelt. Din favoritskådis.
Clint Eastwood. Mannen utan namn vänder alltid för att rädda en vän.
- Det gick fort. Ska vi äta frukost? - Jag ska hem. Om hon inte bytt lås.
Ge mig bara 5 minuter så att jag kommer igång.
Det är inte Teddys ställe, men du får ändå inte strula. Spela schyst.
Visst. Inga problem.
Din självhjälp stör inte mig, men här är de proffs. De märker allt.
- Hårdingar? - Allvarligt.
- Det blir mer än sura blickar. - Okej, jag ska spela ärligt.
Michael McDermott.
Hur är läget, Mikey?
Datorn försökte radera dig, men jag visste att du skulle komma tillbaka.
Nej, jag är inte tillbaka. Jag... Kul att se dig.
- Les Murphy. Vi är som bröder. - Jag kallas Worm.
Slingra inte iväg, masken.
- Vad har hon knappen för? - Mikrofon till polisen. De betalar.
- Vad spelar de? - 20-40. Det är det enda nu.
Är det Fat Greggie? Är partiet så lätt?
Ja, de satsar stort. Ska ni spela?
- Nej. - Ja, för fan! - Ska du bara sticka?
- Det var en engångsgrej. - Vi strimlar dem på en timme!
Iväg med dig då. Hälsa henne.
- Från mig också. - Det ska jag. - Sköt om honom.
Vilket slöseri! Helt otroligt. Hon har honom i koppel.
- Det är väl inte så farligt? - Beror på greppet. Ge mig 2000.
- På kredit? - Du hörde Mike. Han har.
Jag tredubblar det på en halvtimme!
- Hej... - Blev det en lång återförening?
- Jag ville inte ringa och väcka dig. - Det gör inget, jag sov inte.
Byt om, så tar vi en taxi.
Åk du, så duschar jag. Missar jag nåt av mötet, så hitta på nåt.
Du kan väl åtminstone ljuga. Säg att ni söp tills ni spydde.
Säg att ni tittade på striptease på Scores. Bara du säger nåt.
Jag umgicks med Worm. Det är det minsta jag kan göra.
Så ni var inte i närheten av kortspel?
- ÄIskling... - Vad då? Jag frågar. Jag...
Nej, jag var inte i närheten av kortspel.
Jag väntar på dig.
Vi måste lämna över omärkligt till varandra.
Vi ska vara artiga men inte inställsamma.
- Vi måste visa aktning. - Gene Marinacci köper inte aktning.
Så det är "Gene" nu? Det är därför du leder oss...
...och inte för din punktlighet. - Jag fick ingen taxi.
I inledningsanförandet håller du dig till fakta.
Och använd namnen, inte Lexisnummer.
- Hej, Jo. Det var länge sen. - Knish. Hur står det till?
Som vanligt.
Jag ska inte störa, blivande domare och ädlingar, men jag vill säga nåt.
- Det är viktigt. - Okej. - Ursäkta mig. Förlåt.
- Jag kan ta över. - Vi skulle ändå ta en paus, Kelly.
Kaffedags.
Han fuskar. Som vanligt.
Han sitter på Chesterfield och förstör ditt rykte med varenda giv.
- Jag sa ju åt honom. Har nån sett? - Nej, jag hörde det bara.
Kände jag honom inte hade jag inte märkt nåt. Men så såg jag greppet.
- Vill du ha? - Varnade du?
- Han såg rakt igenom mig. - Jag hämtar honom.
Nej, nu klarar han sig. De andra har spelat i 36 timmar. De är helt yra.
Kom, jag bjuder på kaffe. Spelar han mot Roman och Maurice går det illa.
Jag hämtar honom.
Amarillo Slim, tidernas största yrkesspelare, lydde sin fars råd:
"Man kan klippa ett får många gånger, men bara flå det en gång. "
Det hade Worm aldrig lärt sig.
- Hör ni... Bara engelska. Ingen ryska. - Vad snackar du om?
Vill ni se sjunde kortet får ni sluta snacka sputnik!
- Da. - Han tror att vi samarbetar.
Ni snackar säkert bara om piroger och snö, men lägg av. Där är det.
Du har nog esset, Roman, men jag betalar.
- Jag har knektarna. Kom igen. - Ess.
Två par - men jag har sjuor också.
Du drar ut på det, din jävel. Du sa bara "knektar".
Men du förstod att jag hade sjuorna, du är ju bra. Var inte så barnslig.
- Hej, Maurice. - Ska du spela? Vi behöver fler.
Jag får elboja i morgon och jag ligger back.
- Vila ut. - En pratstund, kosmonaut? - Nej, jag har flyt. Det känns bra!
Vi måste.
- Jag har räknat dem. - Låt dem ligga.
- Vad är det? - Vad gör du?
Jag hade åtta papp, jag skulle just slå till! Vänta, jag vill ha en korv.
- Efter 5 minuter ute märks du redan. - Har Knish tjallat?
Lyssna inte på honom. Han ser allt men gör aldrig nåt.
- Han har inte behövt jobba på 15 år. - Är inte det jobb? Slitgöra. Nej tack.
Jag vet vad ett riktigt jobb är nu. Och tänker du ens leta efter nåt?
Ska du trycka kreditkort och åka in igen?
Jag distribuerade. Det är skillnad.
Och jag ska aldrig åka in igen. Sluta oroa dig.
Kom...
Jag vill bara att du ska tänka långsiktigt. Alla här har register.
Står du som fuskare får du stryk och får inte spela nånstans i New York!
- Det är dumt, det är oekonomiskt. - Jag gillar att du ser helheten.
Men det är inte min stil. Jag spelar inte ärligt eller letar jobb.
Ser jag nån så snor jag honom. Så lever jag.
Du lärde mig allt. Men jag står inte med hakan ute.
Jag ska inte föreläsa, men de två är inga barn. De hör till ryska maffian.
Inte lika illa som KGB, men du får akta dig.
Med falska Versace-skjortor och allt? Jösses.
Du kan förlora tillbaka pengarna till dem.
- Gör det snyggt. Få dåliga kort. - Jag kan inte. Jag måste ha stålar.
Spela med tandläkare i förorterna då - eller golfproffsen i Swan Meadow.
Bra ide. Det ska jag absolut. Men jag kan inte förlora nu.
Du måste.
Visst.
- Vi ses på Stromboli. - Jag har ett möte.
- Sen ska jag till Queens med bilen. - Du är en sån arbetare.
- Gör det snyggt nu. - Du känner mig.
- Hur gick det? - Sådär...
6000, 2000...
...och två till.
Då är det 10000. Jag ska bara ta de två du lånade.
Vet du vad... Ge mig alltihop.
Om du tar mer än vinsten blir det 5 procents ränta i veckan för Mike.
Då får vi vara skyldiga er det.
- Hej... Jag har letat efter dig. - Jag ville inte bli hittad.
- Petrovsky väntade. Och vi andra. - Ett enda möte.
Jag struntar faktiskt i mötet. Vet du varför jag stack i morse?
- Jag hittade din gangsterrulle. - Det är inte som du tror.
Vem tror du att jag är? Ljuga mig rakt i ansiktet? Förr ljög du aldrig.
Du förlorade allt, men du ljög aldrig.
Det var inget riktigt parti, det var lekis.
Kan man förlora hyran på lekis?
Det kan du visst. Jag har sett dig förlora allt förut.
- Jag klarar inte det igen. - Varför tror du att det är slumpen?
Hur kommer samma fem killar till VM-finalen vartenda år?
Har de enorm tur? Det är skicklighet.
- Fint. Varför ljög du? - För att du inte skulle förstå.
Förstå vad då?
När jag satt där i går...
...kände jag mig levande för första gången sen jag förlorade hos KGB.
Du kände dig levande när du spelade kort.
Vad ska det få mig att förstå?
- Jag hörde att du var ute. - Grama! Jag tänkte just på dig.
Jag behöver dig. Be mig om två veckor.
Dåliga nyheter, Worm. Jag har öppnat eget.
Jaså?
Kan man tänka sig.
Många blev arga när du åkte in.
- Ja, jag försöker skramla ihop! - Många frågade mig var du var.
- Så jag började tänka... - Det var nåt nytt.
Ta det lugnt!
Vi är kompisar.
- Lugn, lugn... - Ut härifrån!
Hör du illa? Ut, för fan.
Så här tänkte jag...
I stället för 15000 till fem killar är du skyldig mig 25000.
Det var det fräckaste! 25000?!
Så här är det: 25000, och räntan tickar.
Herre jösses...
- Du var för fan min partner. - Jag var din lakej.
Men jag har lärt mig en del, Worm. Jag konsoliderade dina skulder.
Var fick du stålar till det? Du har rånat bögar igen.
Fortfarande uppkäftig. Otroligt. Jag gick ihop med en vän till dig.
Teddy KGB backade upp mig.
Skitsnack.
Teddy har gorillor. Varför tog han dig?
När han hörde ditt namn blev han eld och lågor.
- Så du har köpt mig, Grama? - Ja. Billigt också.
30 cent per dollar. Det är få som tror på dig.
- Så du är bankir nu. Stiligt. - Inte riktigt.
Du känner till mina inkasseringsmetoder.
Ta det lugnt... Jag skrapar ihop nåt och söker upp dig i veckan.
Precis som jag tänkte. Så jag tar det du har nu.
Varsågod. Ha det så kul.
- Får jag slå mig ner? - Michael...
Ja, sätt dig!
Snyggt trick häromkvällen.
Fantastiskt. Marinacci och åklagaren var beredda att spela om dig.
Fast det var ett helt annat trick när du var osynlig på gruppmötet i dag.
- Jag är skyldig en förklaring. - Inte mig.
Du hade säkert goda skäl. Du får bara jobba hårdare. Förbereda dig.
Och försonas med de andra.
Okej...
- Tack. - Stanna. Ta nåt att dricka.
Jamie! Ett glas till, raring.
- Vad dricker ni? - Gin. Alltid gin. - Tack ska du ha.
En trollkarl avslöjar ju inte sina hemligheter...
- Jag är ingen trollkarl. - Om det inte var trolleri...
...hur visste du då vad alla hade?
Det är flera saker... Jag såg på när korten delades ut.
Det är en vana för mig, som att andas.
- Du tittar på korten? - Ja, men mest på folks reaktioner.
Så såg jag att åklagaren fick sina två par och Kaplan missade flushen.
Jag såg ögonen. Ansiktena säger allt.
Du tittar på personen.
Jag visste inte att kortspel krävde så mycket beräkning.
Så här är det... Man satsar bara på bra kort.
Knektar eller mer om man delar, annars nior. Tre höga i flush.
Räcker de för att syna, så höj. Skärpt men aggressivt. Så gör man.
Man ska se det som ett krig.
Härmed får du aldrig spela med oss igen.
Jag förstår det. En som jag i ett sånt parti behöver inte ens se korten.
Michael...
- Får jag berätta en historia? - Gärna.
I generationer har männen i min släkt varit rabbiner.
I Israel och i Europa.
Det skulle bli mitt kall. Jag var ett riktigt underbarn. Yeshivans stolthet.
Jag sades ha en 40-årings förstånd när jag var 12.
Men när jag var 13...
...visste jag att jag aldrig kunde bli rabbin.
- Varför inte? - Trots allt jag visste om Talmud...
...såg jag aldrig Gud där.
- Ni kunde inte ljuga för er själv. - Jag försökte verkligen.
- Folk räknade ju med mig. - Men ert yrke är respektabelt.
Inte för min familj. Mina föräldrar blev förkrossade över mitt beslut.
Min far skickade iväg mig till New York...
...för att bo hos avlägsna släktingar.
Så småningom hittade jag min plats, min livsuppgift.
- Sen då? - Jag gick helt upp i det.
Jag lärde mig alla lagdetaljer som fanns.
Jag kände att jag var som född för att göra det.
- Kom era föräldrar över det? - Nej.
Jag hoppades alltid att jag skulle hitta...
...nåt sätt att få dem att ändra sig, men...
...de var otröstliga.
Min far talade aldrig med mig igen.
Om ni fick börja om...
...skulle ni göra samma val då?
Vilket val?
Det sista jag lärde mig i yeshivan var:
Vi kan inte fly från oss själva.
Vårt öde väljer oss.
- Hej. - Var har du varit? Jag fryser ihjäl.
- Vad har hänt? - Krockat med en dörr. Ingen fara.
- Vad har hänt? - Hon korsade benen för fort.
- Ska du med? - Nej, jag ville bara hälsa.
Det är lite tufft på hemmafronten, så dämpa dig.
- Dämpa vad då, din skit? - Toppen. Det var inget.
När du är stor advokat kan du väl hitta ett hus med hiss?
Har ni haft inbrott?
Inte precis.
Vänta nu... Har hon dragit?
Men Gud... Mike, hon tog era lakan.
En bra spelare vet när man släpper en usel hand.
Glöm det, Mike! Hon måste vara helt sjukligt stel.
Nej, hon var... Jag visste det. Jag visste det!
Deprimerande. Man kan inte lita på dem.
Se på dig. Du blev tam för hennes skull.
Du lämnade livet för hennes skull.
Så fort du vill ha lite tillbaka sticker hon.
Som talesättet: "I livets pokerparti är kvinnorna husets andel."
Det är de.
Vad fan snackar du om? Vad då för talesätt?
Jag vet inte.
Man borde säga så.
- Vet du vad som muntrar upp mig? - Vad då?
Ess över kungar.
Checkhöja mot dumma turister och vinna massor.
Travar av spelmarker så höga att de skymmer.
Att spela hela natten, high-limit hold'em på Taj, där sand blir guld.
Vad fan, vi åker.
- Retas inte. - Nu ska vi spela kort.
Pokerrummet på Mirage i Las Vegas är pokerns medelpunkt.
Doyle Brunson, Johnny Chan, Phil Hellmuth. Legendernas kontor.
Miljonärer som vill bli mästare har ofta bara en historia med sig hem.
Här är miljonärerna sällsynta, men det finns ändå pengar.
På helgerna spelas inget i stan, för alla proffs tar hand om turister här.
Värm upp en stol, så kommer jag strax.
Jag har behov att stilla. Sen länge.
Bra. Jag hade börjat undra om inte grabbarna på kåken förändrade dig.
Det kan ju du drömma om.
- Mikey! - Hej.
Underbart. Chesterfields södra filial.
Åka till Atlantic City bara för att se er.
Två gånger på en vecka... Ofta för en som inte spelar.
Fint. Mike McDermott där han hör hemma.
Hos bovarna. Skämtar. Vinner då och då.
Då och då? Och min exfru var otrogen då och då.
Glöm henne, Face. - Jag hade tänkt tjäna mycket i kväll...
...men för att hedra Mikes återkomst sitter jag hos er en stund.
Gör oss inga tjänster, Knish. Vi skulle just få nån att sitta där.
Jag höjer. - Vill vi ta av varandra kan vi lika gärna stanna hemma.
De två anar inte vad som väntar.
Här för att roa sig. De tänker: "Varför inte spela lite poker?"
Det är väl likadant som när de spelar hemma?
All tur i världen skulle inte hjälpa. De har för bra motståndare.
Vi spelar inte ihop - men inte mot varandra heller.
Det är som i naturkanalen. Pirayor äter aldrig varandra, eller hur?
De röjer sig så övertydligt.
Tics, nervösa fingrar...
... en hand över munnen, sättet att röka.
Små omedvetna gester som avslöjar korten.
Vi ser allt. En som satsar bluffar. En som är mesig har bra kort.
Så enkelt är det.
- Hur har ni det, arbetsnarkomaner? - Worm. Kul att du är fri.
Nytt nummer. Många spel i helgen, så du ska få det.
- Jag ringer. - Worm... Släpper de in dig här?
Du, Zagosh - när du har ett jobb kan du få bli min övervakare.
Nu sätter vi igång.
Ni får inte ta marker från en annan spelare.
Du, vi känner varandra här. Om ingen klagar så är det inga problem.
Ni måste köpa dem av mig.
Skit i det här, vi går och äter. Jag får gratis nudlar.
- Jag vill snacka med dig. - Titta vem som bjuder.
Bli inte förvirrad av all glutamat, Mikey.
Fortsätt slita för hyran, Joe. Det hedrar dig.
Jaha, "Nick the Greek", varför tog du av mina marker?
- Jag är pank. - Nu igen?
- Hur mycket kostade fnasket? - Mike! "Avslappningsterapeuten".
- Det var inte det. - Roman och Maurice?
Du behövde inte förlora allt.! Ta ut lite för besväret.
Det var inte det heller.
Jag träffade Grama i kväll. Han tog allt jag hade.
Lägg av. Vem jobbar han åt?
Han har öppnat eget. Den jäveln har köpt alla mina skulder.
Vilken satans vindflöjel! Hur mycket är du skyldig?
Vet inte. Med hans gorillamatte är det... femton.
- Femton?! - Ja.
Han säger att räntan har tickat på mina tio.
Varför sa du inget? Jag kunde ha betalat. Jag hade pengarna.
Jag sitter inte inne och låter polare betala skulderna! Jag är ingen igel.
Vi kan hjälpas åt. Som vanligt. Därför måste vi hitta större partier.
Visst. Jag hjälper dig, det vet du. Skit i honom. Vi kommer på nåt.
- Hur länge ska vi vänta, Abe? - Om 5 minuter utser vi nån annan.
Här är han.
Mr McDermott. Kan vi kanske börja nu?
Förlåt att jag är sen.
Förhandling i målet mellan Slater och New Yorks utbildningsväsen.
Fakta har stipulerats, detaljer har lästs upp.
Kärandens ombud, mr McDermott.
Varsågod och inled den muntliga framställningen. Om det passar.
Ja. Jag beklagar att jag var sen.
Det är uppenbart...
...att prejudikatet i frågan är Texas mot Johnson, som...
Texas mot Johnson?
Det är ett yttrandefrihetsmål i högsta domstolen och är inte relevant.
Grupperna skulle bortse från det och koncentrera sig på segregeringen.
Mr McDermott var otillgänglig. Jag tar över, om det går bra.
Att nån säger nåt meningsfullt går mycket bra.
Ett skoldistrikt har skapats enbart för att åtskilja elever på grund av ras.
I skolan är 99 procent av eleverna vita.
Imponerande. Ofta behöver man veta nåt om fallet.
Hör ni... Vad kan jag säga?
Det var jättebra för mig. Marinacci verkade imponerad.
Jo...
Jo. Ska vi inte prata? Du stack rätt fort.
- Det låter som om jag bestämde det. - Inte var det jag. Du var bara borta.
- Ska du bara släppa mig? - Du lärde mig det.
Det är ju regel nummer ett: "Ge dig så fort du vet att du inte kan vinna."
- Kasta korten. - Det gäller ju oss. Inte en pokergiv.
Jag vet precis vad det gäller, Mike.
Så då är det slut?
Ja.
Jag skulle säga "lycka till", men det handlar ju inte om tur.
Eric Seidel kan inte vinna, men det vet han inte.
Chan försöker lura med honom...
... genom att dra ut på det.
Titta på den regerande mästaren. Nu femte kortet.
Ruter 6. Hjälper inte. Johnny Chan har straight med dam i topp.
Ska Eric Seidel falla för betet?
Ja. Han satsar allt, och Chan har honom.
Johnny Chan, mästaren.
Ja. Han satsar allt, och Chan har honom.
Mike, det är Petra. Kan jag komma upp?
Jag öppnar.
Det är det viktiga i hold'em. Man är aldrig ute förrän markerna är slut.
Hur är läget?
Jag har inte varit här på ett tag.
Det är sig likt.
- Vill du ha whisky? - Nej tack.
VM -88.
Johnny Chan. Får sin hand direkt och har disciplin att vänta.
Han vet att Seidel bluffar.
Vilken kontroll. Titta på honom.
Han vet att han kan checka...
...och riskera att inte vinna nåt alls med de korten. Han äger honom.
Stackars Seidel fattar inte vad som hände.
Jag vet hur det känns.
Som om ett lok körde genom magen på en. Som om man var skjuten.
Du kom inte för att snacka om det. Vad är det?
- I morgon har det gått en vecka. - Sen vad då?
- De första 2000 som du är skyldig. - Worm...
Det är rätt konstigt. Han hade just vunnit 8000. Varför låna mer?
Så han vann åtta av Roman och Maurice?
Ja. Han kom in när du hade gått, satt i 20 minuter...
...och löste in alltihop.
Maurice har börjat spela tvärs över gatan i stället.
Men Worm kommer ideligen.
Du är skyldig runt 7000.
Kan du ge honom en egen nota? Ja, låna inte ut mer.
Du, jag har 1000.
Ett papp. Det är... Jag har ju just börjat igen.
Tack för att du gör det så lätt, Mike.
- Ledsen att komma hit bara för det. - Ingen fara.
Jag gillar att vara här.
Det är trevligt att se dig, Mike.
- Jag kan stanna. - Du...
Jag kommer till... Vi ses på klubben. Jag kommer dit i helgen.
Jag vet att du är här.
Jag trodde det var vaktmästaren.
Tur att Grama inte känner dig lika väl.
- Vi spelar. 50 dollar per poäng. - Betalar du med mina pengar då?
Ta det lugnt. Slunga inte. Kliv och kasta.
- Öva på att sikta. - Sluta jiddra för en gångs skull!
Vad hände? Min farsa kom just in.
Jag borde banka skiten ur dig som han brukade.
Minns du när vi hittade det här stället?
Ja, det minns jag. Du gömde dig från Tommy Manzy som ville ha ihjäl dig.
- Och vad hade jag gjort honom? - Du satte på hans mamma.
- Hon var ju en snygg, äldre kvinna. - Du gömde dig från honom i ett år.
Tills han själv fick en soptunna i huvudet.
- Ja, vad då? Det var vilda tider. - Inget har ändrats.
Du gömde dig då. Du gömmer dig nu.
Jag gillar att gömma mig. Jag gillar bara inte att köra solo.
- Jag hade en partner. - Om vi blev fast då...
...var det västa som kunde hända att vi fick stryk eller blev relegerade.
Men nu åker du dit rejält. Du verkar vilja det.
Oroa dig inte så mycket för mig. Jag får ingen soptunna i huvudet.
Nej, du hinner undan. Den landar på mig. Vi ses.
Mike... Kom igen.
Förlåt för pengarna. Jag skulle ha sagt det.
Men vad ska jag säga? Det är så jävla pinsamt.
Jag har just kommit ut, ligger back, jag behöver komma igång.
Och?
Jag ska inte ljuga. Det har blivit några bakslag.
Hur mycket har du?
900. Jag fick otroligt usla kort.
Jag hjälpte dig, och så är jag skyldig 7000!
Jag vet. Jag hade vunnit massor.
Sen tänkte jag knäcka blackjacken på Horseshoe Club.
- De fuskar ju! - Jag vet. Jag kände mig så dum.
Jag tänkte fuska bättre.
Du strular verkligen till det för mig. 7000!
Jag kan inte ta mer. Du är avstängd. Och du måste snacka med Grama.
Kom igen! Aldrig att jag snackar med honom.
Tror du att det finns nåt annat sätt?
Jag vet varför jag inte borde vara här. Ibland spelar sånt ingen roll.
Ingen har ställt upp för Worm. Han har fått sparkar hela livet.
Han är kanske inte som förut. Men jag kan inte ge upp så lätt.
- Jag är allt han har. - Men vad fan...
- Hej, grabbar. - Hej.
- Är ni snutar? Ni ser ut som snutar. - Vi är inte snutar.
- Vill ni ha kul då? - Nej, vi ska bara prata med Grama.
- Är du säker? Det känns inte bra. - Ingen fara.
Bara du låter mig prata.
Hej, Grama. Länge sen sist.
Bra att du kom, Worm. Smart tänkt.
- Hjälpte han dig att bära pengarna? - Det blir inga i dag.
Inga pengar? Ni måste ha lite. - Iväg med dig.
- Han menar allvar. Jag har inga. - Jag ska ha 25000 inom fem dar.
- 5000 inom en vecka, och ränta... - Sch! Tyst.
Man måste ta dem på bar gärning.
In med dig, hynda! - Hundjävel...
Slipper de undan så tror de att de äger stället.
- Var var vi? - 5000, på en vecka.
Grama, vi vill också ha det här ur vägen.
Men tre dar - det är omöjligt. Det är du som bestämmer här.
Se det som ett affärsbeslut. Låt honom betala av.
Nej, nej... Vi förhandlar inte. Jag säger åt er.
I så fall ber jag dig.
Vill du ha uppskov, Lester? Välgörenhet?
- Lika mycket som din kuk i röven. - Håll käften!
- Det är för sent för det. - Vänta, han kan klara det.
- Då ligger det på dig också. - Då gör det det.
Femton papp, fem dar. Sen bryter jag saker.
Stick härifrån... Din skit.
Vad fan gör du?!
- Jag går inte ner på knä för honom! - Du skulle hålla käft i 5 sekunder!
- Förlåt. - Helvete!
Nu är det helt kört för mig.
15000 på fem dar, det har jag vunnit förr.
Kanske under goda förhållanden, med kapital. Men vad har du?
- Runt 350. - Då kan vi lika gärna spela på Lotto.
Nej. Du spanar in partier, jag sopar rent.
Det kunde gå om vi jobbade ihop som vanligt.
Jag gör inte det. Jag ska göra det ärligt.
- Jag menar det. - Var vill du börja?
Vi har 30-60 på Chesterfield... Morgonpartiet i Woodside. Grekerna.
Facket i New Jersey. Jag känner en kille där.
- Det är fyra. - En cigarraffär i Brooklyn.
- Golfproffsen. Det är sex. - Mycket pengar. Orkar du verkligen?
- Jag satsar upp till gränsen. - Jaha, du. Få titta på dig...
Nix, det gick inte. Jag höjer.
Jag vet inte...
Jag gillar Robusto. Fin, nötig eftersmak.
Jag älskar täckbladet på den här. Oljigt och bra.
Jag synar. Vad har du?
Jag har wheel. En fin, jordig arom och en len styrka som räcker långt.
- Synar. - Triss.
Jag har bara ett par. Knektar.
Vad trodde du? Låter han sig slås av knektar?
Knektar är kanon jämfört med dina.
- Det är bara pengar. Jag satsar. - Vi lägger på lite.
- Säg fem. - Höjer du 300?
Dina 300... - Hur mycket ligger?
Runt 1500.
Här är 1000. 500.
Jag satsar pottgränsen.
Vill du inte spara lite till dotterns ridlektioner?
Det finns mer att ta av, Weitz.
- Ta det. - Jag lyckades bluffa storspelaren!
Vilken skådespelare.
- Kom. Vi är klara. Kom. - När som helst, var som helst...
Ja, ja. Köp äkta smycken, din snåla jävel.
- Vad gjorde du? - Jag hade det inte.
Inte? Sen när måste man ha det för att ta potten från en idiot?
- En lågstadieelev skulle... - Jag väntade ut honom.
Vi har inte tid med sånt. Han var av papier-mache.
- Gör starka drag. - Draget var att lägga sig!
- Jag förlorar inte det jag inte satsar. - Skit i det. Vi behövde potten.
Vad har vi?
Omkring sju. Med den där potten som du gav bort kunde vi ha haft tio.
Du har spelat i 64 timmar. Du behöver sova.
- Jag har inte tid. - Nej. Kom, jag vet vad du behöver.
Jag vet precis.
Snart blir jag väl gangstermördad.
Vi har 7300, Mike. Vi måste dubblera det på två dar.
Vi kommer nära. Om det inte räcker...
Då kommer Grama att skjuta oss och gräva ner oss nånstans.
- Jag vet ett parti i Binghamton. - I Binghamton?
Det är 16-17 killar, två fulla bord, alla är kommunalanställda.
De spelar när de precis har fått löningen. Saftigt.
Är du säker? Det tar fem timmar dit.
Det finns 15 eller 20 papp i det rummet.
- Får vi hälften så är vi klara. - Led mig dit.
- "Kommunalanställda"? - De arbetar väl åt stan?
Delstaten, din idiot.
- Det här är dumt! - Du... Vi är ju här.
- Har du nån bättre ide? - Hur ska jag ens få spela?
Enkelt. Jag sa ju att jag öste pengar över vakterna.
En av dem, Pete Frye, vann säkert 10000 på 18 månader.
Han tror att jag är lätt. Han sa att jag skulle prata med hans brorson.
Gå bara in och fråga efter Sean Frye.
Du sopar rent. De är helt blåsta.
Visst. Ge mig åtta timmar, kom tillbaka vid 7.
Vad gör jag i åtta timmar? Kan inte jag vara med lite?
Nej. Inte en chans!
Jag kan spela ärligt.
Vill du spela ärligt? Gå in, så kommer jag om åtta timmar.
Ja, ja... Jag går väl och bowlar eller nåt.
- Ursäkta... - Ja?
Jag letar efter Sean Frye.
Där borta, han med keps.
Tack.
- Sean Frye? - Just det.
Din farbror Pete bad mig att hälsa på.
Är du en av hans... elever?
Nej, jag har inte suttit inne.
- Är det från jakten då? - Ja, vi...
Han spelade av mig en tusenlapp i stugan.
Det är inköpet här. Vi spelar 20-40 stöt. Sätt dig.
- Mike. - Vitter.
- Osborne. - Det är Whitley.
40.
Samma här.
Då så... Du och jag, Mike.
40 till.
- 40 var det... - Flush.
Ju trevligare kille, desto sämre kortspelare.
Trots att de är poliser är de riktigt rara.
Allt går bra. Jag ligger 4200 plus. Jag längtar efter morgonen.
- Det var en stor älg! - Min farfar sköt den. Ståtlig.
Hör ni! Jag träffade den här killen i bowlinghallen. Han gillar kort.
- Då har du kommit rätt. - Hur är läget?
- Vad spelar ni? - 20-40 stöt.
- Ess, jag betar. - Jag gillar mina kort. 20.
Den minen känner jag igen. Jag lägger mig.
- Jag också. - Jag är med.
Alla klara? Fjärde kortet.
Intensivt... Intensivt.
- Vem vill ha? Jag är med. - Jag är med.
Jag gör en sen comeback.
En sen kraftsamling.
Bara som en varning.
Ess, jag betar.
Ess, check.
Check på ess? Check.
Nytt kort.
- Stopp. - Vad gör du?!
- Ge mig leken. - Ta det lilla lugna.
- Vi har två kompanjoner här. - Vad?
- Vad då? - Vad är det, Stu?
Han ger från botten. Ett kort stack ut.
- Stack ut? Vad då? - Du ger från botten av leken.
Gud! Kom igen...
Vad gav han honom?
- Hjärter sju. - Är ni proffs, grabbar?
Jag vann innan han kom.
Okej, korten får prata. Om sjuan inte hjälpte så lyssnar vi. - Vänd korten.
- Kom igen. Triss. Ozzie fick... - Håll käften!
En sista sak, Stu...
Lugn... Ska ni inte läsa upp våra rättigheter?
Ut härifrån, era jävlar!
Worm?
Les.
Hur är det?
Mike...
- Du skulle ha använt kungarna. - Du är så jävla dum.
Jag vet.
Jag vet. Förlåt mig.
De tog rubbet.
Jag har nog 300 i kängan nånstans.
Som du ser ut. Helvete! Jag fattar inte att jag lät ett sticka ut.
- Det har aldrig hänt förut. - Var står bilen?
- Ett revben är av. - Vad fan gjorde du?
- Gav oss försprång. - Jag hade dem!
Synd att vi fick stryk. Jag chansade och missade. Sånt händer.
- Jämt och ständigt med dig. - Aldrig dig?
Du som förlorade allt.
- Det var en helt annan sak! - Hur då? Förklara det.
Vad gör dig så speciell? Varför är allt du gör ädelt och jag en idiot?
Du är inte den enda som vill bli nåt!
- Jag tänker inte så. - Du tänker inte.
Jag tänker inte som du! Du tror att du kan vinna ärligt. Inte jag.
- Jag vill alltid ha försprång. - Vad fan gör vi nu?
Vi är skyldiga 15000 och vi är panka.
Enkelt. Vi lämnar stan.
Håller oss undan ett tag. Åker bort. Det här går över.
Inte en jävla chans att jag gör det. Be Grama att backa mig.
Det går inte.
Vi har inte att göra med Grama.
Du sa att Grama hade öppnat eget. Du påstod det.
KGB stod för pengarna.
- Du har satt oss i skiten. - Javisst.
Fattar du? Inget strul. Det är dags att dra.
Hänger du med eller inte?
Nej, inte den här gången.
- Ge mig nycklarna. - Tänker du åka tillbaka dit?
Ja.
Vi ses när vi råkas.
Du spelar i alla fall igen. Det kommer du att tacka mig för.
Lägga sig eller hänga kvar. Syna eller höja.
Beslut man tar vid bordet. Ibland är oddsen så klara att det är lätt.
Andra gånger, som med ett lågt par och två högre, går det jämnt upp.
Då handlar det bara om känslan i maggropen.
- Som du ser ut. - Som jag ser ut.
Kom in.
Nej...
- Var är din kompis? - Han har stuckit. Stuckit.
Har du mina pengar då?
Jag har inte allt.
- Hur långt ifrån? - Allt.
Måste vara en intressant historia.
Som du ser kan jag inte betala.
Du har fått duktigt med stryk.
Du skulle aldrig ha gått i god för honom.
Kanske inte.
- Du ger mig inga alternativ. - Hur då?
Ni två kanske försöker bluffa mig.
Det är inte jag som har en kompanjon.
Vill du ta upp det med KGB, så varsågod.
Annars har du en dag. Sen känns det där som svensk massage.
- Hej. - Hej. Hur är läget?
Du ser ut som Duane Bobick efter en rond mot Norton. Vad fan har hänt?
Worm.
- När ska du lyssna? - Jag lyssnar.
Vad behöver du? 500? 1000?
- Jag behöver 15000. - Femton?
Jag behöver en avsugning av Christy Turlington.
- Lägg av. 15000 dollar? - Vad kan du göra?
500 dollar är inte ens en början.
Fan, om 500 inte hjälper, vad gör då 2000?
Vad har du för problem?
Värsta sorten. Med den värsta.
KGB.
Kom...
Sa inte jag åt dig att aldrig låta honom slå klorna i dig?
- Du sa åt mig mycket. - Och du lyssnar inte.
"Ta inga risker" - du satsar allt. "Hämta dig" - du skuldsätter dig.
Jag gav dig ett levebröd, Mike. Visade dig knepen jag hade lärt mig.
- Det räckte inte. - Du behöver inte berätta det.
Jag vet att jag gjorde fel. Vad jag behöver från dig är pengar.
- Jag behöver allt du kan ge mig. - Men den här gången blir det inga.
Vad får du för 2000? En dag? Då slösar jag bara bort dem.
- Toppen. - Det är ditt eget fel.
- Du satsade allt på Las Vegas. - Jag tog en risk.
- Du har inte stake att spela så själv. - Stake?
Lilla skitunge. Jag spelar inte för att det är så jävla spännande.
Jag ska betala hyra och underhåll. Jag vinner pengar. Ungarna får mat.
Jag har stake nog att inte jaga kort och fantisera om VM i sportkanalen.
Ska jag försöka ordna mer tid så gör jag det.
Nånstans att bo eller bilen. Inga problem.
Men vad gäller pengarna måste jag säga nej.
Visst.
Jag förstår.
- Du... - Ja?
Jag satsade allt, det stämmer. Och det var inte slumpen.
Jag hade inte otur. Jag spelade sämre den gången.
Men jag vet att kan sitta där. Det är ingen fantasi.
Jag tvivlar inte på din talang.
Jag har aldrig sagt det här till nån. För 8-9 månader sen...
...var jag på Taj när Johnny Chan kom in. Han satte sig vid 300-600.
Hela stället stannade när han kom. Alla sneglade på honom.
Efter ett tag spelade ingen craps, för alla storspelarna bara tittade på.
Vissa satt där och förlorade för att kunna berätta om det.
- Vet du vad jag gjorde? Satte mig. - Man behöver 50000 för att lyckas.
Jag hade 6000. Men jag ville veta.
- Vad hände? - Lade mig mest, men så hände nåt.
- Ess eller kungar i given? - Skräp.
Jag hade ingenting. Men han höjde...
... och jag bestämde mig för att försöka slå honom.
Bara en enda gång.
- Jag kontrahöjde. - Kontrahöjde. Du gav tillbaka.
Och han dundrade på som om jag var nån jävla turist.
Jag tvekade och höjde igen. Han rörde markerna och tittade på mig.
Han tittade på korten och på mig igen.
Sen lade han sig.
"Hade du det?" - "Tyvärr, det minns jag inte."
Jag reste mig och gick till kassören.
Jag spelade mot världsmästaren. Och jag vann.
Du bluffade Chan, din jävel.
Det var därför du försökte hos KGB.
Just det.
Och jag gör det igen om jag kan.
Då hejar jag på dig, Mike.
Vi syns, Knish.
Är det ett tillfälligt studieuppehåll?
Vi vet nog båda två att jag inte är nån advokat.
- Min historia avskräckte väl inte? - Nej, den inspirerade mig.
- Jag var nog på väg ut ändå. - Men nu är du här.
- Har du problem? - Ja, det har jag.
Inte med lagen.
Jag har en skuld.
- En spelskuld. - Ja.
Den är inte min.
Jag gick i god för fel kille.
- Så nu ligger den på mig. - Jag förstår.
Vad behöver du för att slippa den?
- Jag behöver 15000 i kväll. - Michael!
- Jag är inte förmögen. - Jag vet. Och det är svårt att be er.
Jag har ingen annan utväg. Så om ni kan hjälpa mig det minsta...
Jag vill verkligen hjälpa dig, Michael, men 15000 dollar...
Om det måste vara i kväll...
...så är tio det bästa jag förmår.
Skulle ni göra det?
När min mor lät mig lämna yeshivan var hon förkrossad.
Men hon visste vilket liv jag måste leva.
Att göra det för andra är en mitzvah.
Och för det står jag i skuld.
Så ta de här pengarna och klara dig ur problemet.
Hör du det?
Jag vet att du kan det.
Jag lovar att betala tillbaka.
Lycka till.
Jag har ofta sett folk sitta vid bordet-
- med små travar och höga odds, utan utvägar.
Ett sista kort i leken som kan hjälpa dem.
Jag brukade undra hur de kunde låta sig sjunka så.
Och hur de trodde sig kunna vända det.
Att komma hit gör mig illamående. Tegelväggarna, typerna, lukten.
Som att återvända till platsen för självmålet. Men vad har jag för val?
- Har du mina pengar? - Jag ska ju betala i morgon.
- Då är de fortfarande mina. - I... åtta timmar till är de dina.
Men om du inte har allt då, så är du min.
Jag har 10000 dollar. Jag vill spela.
- Är du säker? - Du hörde.
Då ska vi spela. Du och jag. Vi börjar med ett par ställ.
Blindsatser på 25 och 50?
Och vi slutar inte förrän en av oss har allt.
Det gör vi.
Jag höjer.
- 1000. - Mycket aggressivt.
En ny dag, och ingen ska få köra med dig.
Men - jag kontrahöjer.
5000.
Doyle Brunson säger att man ska tvinga motspelaren att satsa allt.
Teddy gör det. Han visar att han har ess, som slår mina kungar.
Jag kan inte syna, bara lägga mig om jag tror honom. Eller...
Jag kontrar. All-in.
Ta det.
En mot en är mängden marker nästan lika viktig som ens kort.
Jag högg av honom ett ben. Nu ska jag bara trycka på tills han välter.
- Jag satsar 1000. - Jag synar.
Check.
Är det 2500? Jag tvingar upp dig, Ted.
Knektar upp.
Bra.
Bra hand.
Att få den där knekten näst sist... Där hade du tur.
Ja, det var tur.
Så det var allt?
Precis som en ung man som tittar in för en snabbis.
- Jag känner mig så otillfredsställd. - Beklagar.
Du måste känna dig stolt och duktig. Stark nog att besegra världen.
- Jag känner mig bra. - Jag också. Jag känner mig okej.
Fast vi kanske ska höra hur en annan kille känner sig. - Grama!
Jag tyckte väl att jag kände lukten.
- Jag tar det som är vårt. - Du kunde spela vidare. Chansa.
Går det bra, Grama?
Visst. Han har till i morgon på sig.
Vet ni... Jag har mina 5000 här. Det räcker för mig. Jag ska hem.
Visst. Det är ändå rena skämtet.
Jag betalar dig trots allt med dina pengar.
- Vad sa du? - Dina pengar.
Jag har fortfarande kvar 20000 från när jag drog över dig senast.
De försöker reta mig till att lyda.
Men det är ingen duell, det handlar inte om stolthet. Bara om pengar.
Jag kan gå nu - skuldfri, och halvvägs till att betala Petrovsky.
Det är ett säkert drag.
Jag sa till Worm att man inte förlorar det man inte satsar.
Ge. - Men man vinner inget heller.
Marker!
- Dubblera blindsatserna? - Ja. Bordssats.
Bra. Fyll på när du vill.
Du måste gräma dig över att du inte gick när du kunde.
Dåligt omdöme.
Men oroa dig inte, grabben.
Snart är allt över.
Jag checkar.
Ånej, jag ska tvinga upp dig.
Jag kastar den, Teddy.
Högt tvåpar.
En kanonhand, och den kastar jag. Du har 2 och 4 - det slår jag inte.
Kastar en kanonhand.
Du borde ha gett mig betalt.
Vad kastade du den för?!
- Inte hungrig? - Herr Skitstövel...
Nu ska vi spela kort.
Om man ser hur nån röjer sig ska man inte säga ett ord.
I vanliga fall hade jag låtit KGB tugga kakor tills han var pank.
Men nu har jag inte tid. Bara till morgonen.
Inte ens Teddy KGB är immun mot nerver.
Nu räcker det, Teddy. Gör slut på honom.
Hänger kvar, hänger kvar...
Grabben har alligatorblod. Jag blir inte av med honom.
- Jag ska ingenstans. Jag dubblar. - Okej...
Jag synar.
Check.
2000.
Jag synar dem. Jag chansar. Strö inte ut potten.
Hänger du kvar, Mike? Bort med dig. Den här är inte bra för dig.
Och på min klubb strör jag ut potten när fan jag vill.
Jag checkar, Teddy.
Just det.
Storfräsaren...
...satsar...
...potten.
Det är 4400. Jag synar, annars har jag ingen självrespekt i morgon.
Respekt är allt du har kvar i morgon.
Sista kortet kommer här.
Check.
Visst gör det ont?
Du kan inte begripa vad som har inträffat.
Alla drömmar... i kras.
Hoppet nerspolat på toa.
Ditt öde sitter bredvid dig.
Esset kan inte ha hjälpt dig.
Jag... satsar... allt.
Du har rätt - esset hjälpte mig inte.
Jag hade det redan.
Din jävel!
- Din jävel! Nu räcker det! - Vad snackar du om?! Ta honom.
Inte mer. Nej! Inte i kväll.
Den jäveln. Hela kvällen "check, check, check"! Det var en fälla!
Känner du dig tillfredsställd nu, Teddy? Jag kan klå dig hela natten.
Njet...
Han slog mig. Ärligt.
Betala honom.
Ge honom hans pengar.
Mina 10000 blev över 60.
Grama fick 15, Chesterfield 6.
Worm och jag är nog kvitt.
När professorn har fått sina 10...
... så är jag tillbaka där jag började. Med tre travar high society.
- Du ser för jävlig ut. - Tja...
Du skulle ha sett mig i går.
- Mår du bra? - Ja då. Du?
Jag mår som jag mår.
- Så du sticker? - Ja...
Det finns nog inget kvar för mig här.
Kan du ge det här till Petrovsky?
Jag ville inte väcka honom så här tidigt.
Kan jag lita på att du gör det?
Du har alltid kunnat lita på mig.
Tack. Sköt om dig, Jo.
Ring mig.
Om du behöver en advokat.
Det ska jag. Och det kommer jag att behöva.
Kennedyflygplatsen.
- Vart är du på väg? - Jag ska till Las Vegas.
Las Vegas? Lycka till.
Folk tror att det rör sig om tur.
Tack.
Första pris i poker-VM är en miljon dollar.
Står det mitt namn på dem? Det vet jag inte.
Men jag ska ta reda på det.